Adaptarea Bubuloimare
E ANUL 1769
ANGLIA E UN IMPERIU COLONIAL SI CAPITALA COMERTULUI CU SCLAVI
E adorabilă !
Seamănă cu mama ei.
Nu te teme.
Am venit să te duc Ia o viată mai bună.
O viată care ti-a fost menită.
Poftim.
BELLE
DUPĂ O POVESTE ADEVĂRATĂ
CASA KENWOOD SATUL HAMPSTEAD
Elizabeth Murray ! Treci înapoi în clipa aceasta !
A murit mama ei.
Te implor, unchiule... Iubeste-o cum as iubi-o eu dacă as fi aici
si ai grijă să primească tot ce i se cuvine, fiind copilul meu.
Este absolut imposibil.
Ceea ce e drept nu poate fi defel imposibil.
- E neagră. - E sânge din sângele meu.
- Dar e neagră. - Un detaliu pe care I-ai omis.
Curând voi fi căpitanul unei expeditii în Indii pentru un experiment longitudinal.
După aceea, cine stie ? Nu e menirea mea să cer Iămuriri regelui si flotei regale.
Tii cont de pozitia si de reputatia mea ?
- Domnule. - Sunt Marele Lord al Justitiei.
Ai putină decentă, băiete, si întelege ceea ce îmi ceri.
Emmmâ.
Cum se numeste ?
Belle. Ca mama ei.
Dido Elizabeth Belle Lindsay.
Îi dai numele tău ?
Nu mi-e rusine.
O să-i spunem Dido.
Doamne, ce slăbută e !
Mary, dă-i să mănânce.
Copilă scumpă...
Navele
nu sunt un loc potrivit pentru o fetită fermecătoare ca tine.
Sub acest acoperis,
vei duce o viată demnă de obârsia ta.
Nu vei întelege acum ce îti spun,
dar să stii, în adâncul sufletului, că esti iubită.
Asa cum am iubit-o pe mama ta.
Esti ceea ce se numeste un "negrotei" ? I-am auzit vorbind pe ceilalti.
Întrebări, Elizabeth. O trăsătură enervantă mostenită de Ia tatăl tău.
- Tata M ? - Nu ! Tatăl tău natural, Sir David Murray.
Nu trebuie să spui mereu ceea ce îti trece prin cap.
Vei ajunge o fată bătrână, care îsi va tine singură de urât.
Ca tine, mătusă Mary ? Asa spun servitoarele.
Fir-ai... Să vezi tu când te prind !
Elizabeth, vino imediat înapoi !
E unul si cu mine. Vrei să-I vezi ?
William Murray. Primul conte de Mansfield.
Uite...
EI e nepotul meu. Întelegi ?
E unchiul tău, Sir David Murray.
Tatăl lui Elizabeth ?
Exact. Esti foarte isteată.
AI saptelea viconte Stormont, care va mosteni
toată averea de sub picioarele noastre, când nu voi mai fi eu.
Născută pe pământ englezesc.
Într-adevăr.
A găsit-o pe mama ei Ia bordul unei nave spaniole capturate, cu sclavi.
Acum trebuie să ne ocupăm de două nepoate.
Oricum Elizabeth avea nevoie de companie.
Si asta vom spune când ni se vor pune întrebări.
Vom spune că, prin nastere,
este îndreptătită să Iocuiască sub acest acoperis.
Este natura orânduielii.
Si unde anume, în acea orânduială, se situează culoarea pielii ei ?
Deasupra sau sub obârsia Murray ?
- Căsătorie ? - Imposibil.
Orice partidă ar atrage "cealaltă origine" a ei
ar dezonora-o pe ea si rangul familiei.
Si când nu vom mai fi noi ?
Fără sot, cine va avea grijă de ea ?
Un cerc de floricele Trandafiri în buzunărele
Hopa-topa să sărim Si jos să ne prăbusim !
Fetelor !
Terminati cu tipetele alea stridente, ca niste frantuzoaice împielitate !
Nu mă pricep să-ti aduc vesti triste.
Credeam că, într-o zi,
voi avea ocazia să îl cunosc mai bine.
Da.
Da, stiu.
2.000 de sterline pe an ?
Esti o mostenitoare. Ti-a lăsat o avere.
Noua sotie a tatălui meu vrea ca el să nu-mi lase nimic
si el îi face pe plac.
Cred că m-ar fi iubit mai mult dacă n-ar fi murit mama.
Eu cred că dragostea este un lucru foarte complicat.
Cu o astfel de zestre, te poti căsători cu orice băiat de familie bună.
Vom primi oaspeti Ia cină.
Oaspeti ? Cine se deranjează să ne viziteze aici ?
Sau să plece, cu exceptia celor morti.
Ce ai spus, Dido ?
Vorbeam de oaspeti, mătusă Mary.
Ar trebui să Ie pregătim paturile dacă au de gând să rămână peste noapte.
- Ne putem pune mătăsurile noi ? - Te coafez eu, Bette.
- Zi că ni le putem pune, mătusă Mary. - Tu nu vei lua cina cu noi, Dido.
Stiu.
Dar pot să vin după cină, nu-i asa ?
Da. Astea sunt regulile si Ie cunosti prea bine.
Tată, cum e posibil să am un rang prea mare ca să mănânc cu servitorii,
dar prea mic ca să mănânc cu familia ?
Cina cu oaspetii e un eveniment formal, Dido.
Nu Ie putem impune musafirilor
nepăsarea noastră fată de aceste formalităti.
Dar acum nu sunt bogată ?
O mostenitoare ? Ar trebui să se schimbe situatia.
Draga mea, măcar de-ar fi asa de simplu...
Veniturile pot fi de folos, dar...
Societatea are obiceiul de a nu tine cont nici de propriii exponenti
când i se iveste ocazia.
După cină, când nu vor mai conta asa de mult formalitătile,
prezenta ta nu va putea ridica obiectii valabile.
Cum doresti dumneata...
Eu prefer să iau cina cu Dido.
Ce păcat ! Tinerii gentlemeni îti vor simti lipsa, Elizabeth.
Tineri gentlemeni ?
- Cu relatii bune. - Si foarte agreabili, fără îndoială.
Închide gura si ascultă ce îti spun.
În seara asta, se va discuta doar în limba engleză.
Fără susoteli în urechile domnilor în latină, italiană
si nicidecum în franceză.
Recunosc că toată tara stă cu sufletul Ia gură
să audă verdictul domniei voastre Ia recursul în cazul Zong.
Lumea e îngrozită că veti distruge Anglia, fără îndoială.
Lordul Ashford, cu sigurantă.
Nu îsi explică, totusi, de ce vă ia atâta timp.
Lady Ashford, legile trebuie interpretate, nu doar aplicate.
Sotul domniei voastre stie mai bine ca oricine.
Se face atâta caz pentru o marfă moartă.
Se face atâta caz pentru că e vorba de traiul
multor oameni din această tară, lady Ashford.
Ce franceză minunată !
Desi nu am înteles o iotă din ce ati spus.
- Wimbridge. - D-ră Lindsay ?
Sunt braconieri în curte.
Bună seara ! Mă numesc John Davinier.
Cred că am deranjat o domnită din această casă. Ea e.
Vă rog să mă iertati, desi nu...
D-Ie, nu cred că am fost prezentati.
Asa e.
Te rog să-i prezinti domnitei scuzele mele că am speriat-o.
Am luat-o pe scurtătură ca să-i aduc asta Iordului Mansfield. De Ia tatăl meu.
Domnul ?
Reverendul Davinier.
O să am grijă să o primească imediat...
- Nu poti să-I deranjezi Ia masă. - Imediat după cină, d-Ie.
- Noapte bună ! - Noapte bună, d-Ie.
Draga mea Dido.
Papá ?
Iisuse, e negresa. Este...
- O lady. - Superbă !
Nu credeam că e asa de neagră.
Nu asculti bârfele când le zvonesti, mamă ?
Dati-mi voie să v-o prezint pe cea de-a doua nepoată a mea, d-ra Dido Lindsay.
Încântat, d-ră Lindsay.
James e cel mai mare.
Va mosteni toată averea familiei Ashford.
Va mosteni si averea unchiului său,
un om sănătos, care nu intentionează să ne lase prea curând.
Nu te lasă indiferent, nu-i asa ?
Mi se pare respingătoare.
Ai dreptate, dacă poti considera respingătoare florile rare si exotice.
Are multe atuuri în mânecă.
Si orice sotie ar fi încântată de perspectiva unei a doua mosteniri.
Dido, nu trebuie să cochetezi cu el. Tu ai deja o mostenire.
Bărbatii nu se căsătoresc cu femei exotice, Oliver.
Le încearcă pe câmpurile de bumbac din Indii.
De ce asa de departe când o am sub nas ?
Doamne, mă cântăresc din priviri.
Apoi îti găsesti un trandafir pur englezesc pentru a-ti decora casa.
Britanie, te salut
Cea mai frumoasă insulă de pe mare
Pământul meu preferat vei fi mereu
A iesit oficial în societate ?
Încă nu.
Dar în curând.
Pământul meu preferat vei fi mereu
Britanie, te salut
Cea mai frumoasă insulă de pe mare
Te vei abtine de Ia orice relatie sexuală cu negresa.
Le-o plăcea lor să le bântuie prin casă o lady mulatră,
dar eu nu vreau una în casa mea.
- E mostenitoare. - Se pot face exceptii.
Se zice că tatăl ei i-a lăsat o avere măricică.
Dacă ai înclinatii spre asa ceva...
E plăcută ochiului. Nu m-am gândit mai departe de-atât, mamă.
- De unde stii că e bogată ? - Sora-verisoara ei e slobodă Ia gură.
D-ră Lindsay ?
Ne faceti onoare să ne cântati în seara asta ?
Păi...
Papá ?
Nu fiti egoist si împărtiti norocul si cu ceilalti, d-le.
- Va fi nespus de interesant. - N-a mai cântat în prezenta oaspetilor.
E foarte dotată.
Ea a avut o guvernantă foarte sârguincioasă.
Numele familiei lui o va face să-I ia în serios.
Nu trebuie să-si facă iluzii. Nu ea hotărăste.
Atunci spune-i-o verde în fată,
înainte să ajungă jucăria vreunui vânător nemilos de zestre.
N-are motive. Mostenirea îi permite să rămână liberă.
Ai dreptate.
Elizabeth trebuie să-si asigure viitorul.
Un portret ? Esti sigură ?
- Da. Mi-a spus mătusa Mary. - Doamne, e minunat !
- Dar... - Dar ce ?
Papá, n-ar fi trebuit să mă vadă înainte de a hotărî ?
Scuzati-mă, n-am stiut...
D-Ie Davinier, cred că ati avut plăcerea.
Da, oarecum. D-ră Lindsay.
Ce să hotărască ?
Dacă vrea... Să mă picteze.
Va primi o sumă mare. Ce are de hotărât ?
Trebuie doar să stai nemiscată, Dido. Nu mi se pare prea dificil.
- Lângă Elizabeth ? - Una lângă cealaltă, ca de obicei.
N-ar trebui orice domnită să fie flatată că e subiectul unui tablou ?
De unde să stie un bărbat asa ceva
când încă nu cunoaste manierele unui gentleman ?
Corect. Desi ar trebui iertat că a crezut
că se află în prezenta unei doamne, când, de fapt, e doar o copilă.
- Papá ! Putem vorbi între patru ochi ? - Nu acum.
Poti să duci cărtile în bibliotecă.
La moartea sotului ei, văduva poate primi...
partea ce i se cuvine din căsătorie si mostenirea imediat.
Are Ia dispozitie 40 de zile să plece din casa sotului.
D-Ie Davinier, care e scopul legii în opinia dumneavoastră ?
Să ofere certitudine când altfel nu ar exista deloc.
De exemplu ?
Nava Zong si cei înecati.
Legea este una dintre putinele îndeletniciri acceptabile pentru un gentleman.
Nu am multă...
Tatăl meu se bizuieste pe Biblie, eu prefer să mă bizuiesc pe lege.
Vreti să ajungeti în sistemul judecătoresc ?
Într-o bună zi.
As dori să fac legile, căci doar asa as putea schimba cu adevărat lumea.
Voiam să zic,
as putea s-o fac un loc mai bun.
Aveti aspiratii înalte.
Puteti ajunge avocat Ia tară dacă ascultati cu atentie lectiile primite.
Dar nu aveti nici rangul, nici averea ca să mergeti mai departe.
Permiteti-mi să vă spun că nici domnia voastră nu le avea.
Poftim ?
Ei bine,
fiind al patrulea născut,
aveati rangul, dar nu si venitul pentru a plăti colegiul de jurisconsulti.
Dacă nu erati sub tutela Iorzilor Foley si William Hamilton,
tribunalele engleze n-ar fi beneficiat de o minte strălucită
si n-ati fi primit titlul de Mare Lord al Justitiei.
Si credeti că meritati o astfel de stimă ?
Nu stiu acest lucru, d-Ie, dar stiu că nu mă împac cu viata Ia tară.
Dido,
reverendul Davinier m-a rugat să-I iau pe fiul său sub tutela mea.
Ce părere ai ?
Vă multumesc pentru sustinerea amabilă.
Nu mi-am exprimat nicio părere, întrucât nu e de competenta mea.
Tăcerea spune enorm de mult.
Noul student al lui papá !
D-Ie Davinier, verisoara mea, Elizabeth.
În cântat.
Papá n-a avut niciodată discipoli.
Îti va tine cineva compania în timp ce scrii dictările lui papá, Dido.
Săptămâna asta, au trecut pe aici mai multi bărbati decât am văzut în toată viata mea.
Sper că nu v-am dezamăgit.
Dimpotrivă.
D-Ie Davinier, de ce...
De ce e asa de important cazul Zong ?
De ce a ajuns Ia tribunalul lui papa, Ia Curtea Supremă ?
Păi,
e o navă.
Atâta lucru am înteles si eu.
E o navă cu încărcătură umană.
A pierdut aproape toti sclavii înainte să sosească Ia destinatie.
Înecati de echipaj, din ordinul căpitanului.
Dar de ce ?
Masa e gata în salonul doamnelor.
Multumesc.
Rămâneti cu noi Ia cină, d-Ie Davinier ?
Vă multumesc, dar i-am promis mătusii mele că mâncăm împreună în seara asta.
Cum doriti.
Dati-mi voie să vă întreb...
De ce nu mâncati împreună cu familia ?
Nu este corect.
Iertati-mă, dar e a doua oară când văd că sunteti despărtită de familie.
Si nu înteleg de ce.
Într-adevăr e de neînteles
când fiului unui preot i se permite
să stea Ia masă înaintea unei doamne a casei.
- Voiati să îmi amintiti unde îmi e locul ? - Nu, era o afirmatie personală.
S-au înecat 132 de persoane din Africa până în Indiile de Vest.
Hotărârea dumneavoastră ar putea îngenunchea comertul cu sclavi,
distrugând complet bazele economice ale acestui teritoriu.
Nu vă înnebuneste această apăsare ?
"Să se facă dreptate, de-ar fi să piară lumea."
În revendicarea asigurării scrie că sclavii au fost înecati pentru siguranta navei.
Că nu era suficientă apă pentru restul călătoriei.
- Asa e. - Dacă nu gresesc, cazul se bazează...
Se bazează pe "nevoia absolută".
Dacă uciderea negrilor era cu adevărat necesară
pentru salvarea navei, după cum sustine căpitanul...
- Dar aici scârtâie cu adevărat ? - Niciun om nu renuntă bucuros Ia marfă.
Să te întreb ceva: dacă ai intra într-un port
cu singura marfă care ti-a mai rămas, ce ai face ?
Ai accepta dezastrul financiar
sau ai încerca să fii recompensat de asigurator ?
Cu tot respectul,
m-as întreba dacă viata oamenilor poate fi asigurată ca marfă.
Un gentleman ca el s-a arătat odată interesat de mine.
- DI. Davinier ? - Haide, Mary !
Nu te uita asa Ia mine.
A intervenit mama.
Mi se părea un om cu mult simt al datoriei.
Putin prea amabil uneori, dar...
E logodit, stiati ?
- Da ? ' Logodit ?
Cu fiica d-lui Beresford.
Fabricantul de trăsuri ? Ar fi putut spera Ia mai mult.
Cât îmi plac trandafirii !
Înfloreste totul mai târziu anul ăsta.
Căci e puterea lui Dumnezeu spre mântuire,
asa grăi Domnul nostru, Iisus Hristos.
Cântul 76.
D-Ie Davinier...
Stati l
Eram curios.
Nu e usor să stai nemiscată atâtea ore.
Sunt convins.
Se pare că sunt singura care află de-abia acum despre cazul Zong.
Poate că vă interesează mai putin aceste chestiuni.
De ce mă judecati în acest fel ?
M-am gândit ore întregi Ia acest fapt si...
Nu cred că sclavii au putut fi înecati asa cum spuneti.
Sunteti complet ruptă de restul lumii ?
D-Ie Davinier, vă rog.
Spuneti-mi ce stiti.
Spuneti-mi.
Nu mă considerati un obiect de amuzament.
Pot să vă spun doar ce cred eu.
Si ce credeti ?
Sclavii au fost aruncati în apă,
legati cu Iantul unul de celălalt.
Erau bolnavi,
valorau mai mult ca marfă moartă asigurată, decât ca bunuri în viată, stricate.
D-ră Lindsay...
Dar asigurătorii fac recurs ?
Refuză să plătească pentru niste sclavi ucisi.
Multumesc.
I-ati spus că au fost înecati intentionat ?
Erau bolnavi, dar era esential să moară în timpul călătoriei,
altfel nu ar fi fost valabilă asigurarea.
Si nici în cazul în care ar fi murit din cauza bolii. De aceea au fost ucisi.
Ati divulgat chestiuni confidentiale care v-au fost încredintate.
Aceste "chestiuni" sunt stiute de public de luni de zile.
D-ra Lindsay nu e un copil, nu e o fraieră.
Mie îmi revine grija acestei fiinte pretioase
si eu hotărăsc când e pregătită să audă astfel de lucruri,
nu fiul unui paroh !
- Îmi adun lucrurile. - Vă rog.
O întrebare, domnule lord.
Da ?
Ca simplu fiu al unui paroh,
mă întreb dacă valoarea pe care o acordati pretioasei nepoate mulatre
se ridică Ia suma asigurată de 30 de sterline,
cât cer comerciantii pentru fiecare om ucis.
O zi bună, d-Ie !
D-Ie Davinier,
dacă vă mai apropiati de ea,
voi avea grijă să blestemati ziua în care m-ati cunoscut.
John Davinier pleacă devreme azi.
SĂ ÎNCETEZE SCLAVIA ÎN LUME
LORDUL MANSFIELD - CAZUL ZONG SI MOARTEA NEGOTULUI BRITANIC
Aici erai ! Ne-au chemat.
Pe tine, în sala de pictură. Eu, surghiunită în salonul doamnelor.
Vom pleca Ia Londra în sezon.
Ne vom face, în sfârsit, iesirea în societate ?
Doar Elizabeth.
Nu si Dido.
Dar... de ce ?
Stii cum merg lucrurile pentru femei, Dido.
Elizabeth nu are avere.
Vei întâlni cât mai multi gentlemeni înainte de a aranja o căsătorie.
Când avutia asta îi va reveni tatălui ei, ea nu va mai rămâne cu nimic.
Si eu ?
Niciun gentleman de familie bună
nu se va atasa în mod serios de Dido.
Iar un bărbat care nu e de familie bună ar trage-o în jos.
Nu e doar verisoara mea.
- Te rog, papá. - E sora mea.
Acestea sunt cheile casei.
Nu pot să mă duc Ia Londra fără ea.
Mătusa voastră Ie-a tinut 30 de ani Ia brâu.
Nu sunt lady Mary. Eu n-am rămas nemăritată.
Lady Mary este prea în vârstă ca să mai aibă grijă de casă.
Poti să-ti asumi îndatoririle când te întorci.
Dumnezeu stie că am nevoie de amândouă ca să vă feriti de necazuri.
Mă pedepsesti ?
Dacă te pedepsesc ?
Esti foarte îndrăgită.
Foarte iubită.
Îmi pare nespus de rău.
Crezi că s-ar putea să-I văd pe dl. James în oras ?
Probabil.
M-as putea îndrăgosti de el, Dido.
Dragoste ?
Bette, nu trebuie să simti asa ceva,
căci ori vei ajunge săracă, ori cu inima frântă.
Nu te simti usurată
că nu trebuie să fii Ia cheremul vreunui Sir netot si al averii lui ?
Noi, celelalte, n-avem de ales.
N-avem ce mosteni dacă avem frati
si nu ni se permite să facem ceva care să ne ajute să ne întretinem financiar.
Suntem proprietatea lor, nimic altceva.
Fetelor ! Hai, veniti !
Aprinde focul pentru cină, Thomas.
Imediat, d-nă.
Multumesc.
V-am adus niste sosete cu care să dormiti, d-ră Murray.
- D-ră Lindsay. - Multumesc, Mabel. Drăgut din partea ta.
N-o să fie asa de cald cum speram în noaptea asta.
Pot să vă ajut, d-ră Lindsay ?
Trebuie să începeti de Ia vârf.
M-a învătat mama.
Vedeti ?
Promite-mi că o să faci ceva cu culoarea asta vulgară a Iisitei,
dacă devii stăpâna casei.
E neapărat nevoie, Elizabeth.
Lady Mansfield, lady Mary si nepoatele lor, d-nă.
- Doamnelor. - Lady Ashford.
- Si domnii ? DI. James ? - Este înăuntru.
N-ar fi lipsit cu niciun chip, stiind că vine în vizită d-ra Murray.
Tată.
Mulatra infamă a Iordului Mansfield.
Nu mă mir că Marele Lord al Justitiei nu stie ce să facă.
N-are de unde să stie ce gândesti dacă nu-i spui tu.
D-nele Mansfield.
Vino încoace.
Ai grijă !
Uite, Dido ! DI. James mi-a făcut o bärcută, dar s-a răsturnat.
Mare păcat !
Pentru dumneavoastră.
D-ră Lindsay, îmi faceti onoarea de a iesi cu mine Ia plimbare într-o zi ?
Nu-ti pasă de ce-o să spună lumea ?
Ce vreti să spuneti, d-Ie James ?
Ce ar putea spune lumea ?
Că ar putea compromite reputatia unei doamne,
iesind cu ea în lume, desi o cunoaste de putin timp.
Cred că-ti faci prea multe probleme, frate.
Facem câtiva pasi pe marginea râului.
As fi încântată, d-Ie Oliver.
Foarte încântată.
Vrei să-I sfidezi pe tata ?
Nu credeam că voi întâlni o femeie care nu trebuie cucerită sau ignorată,
până când te-am întâlnit pe tine.
E o situatie stânjenitoare pentru mine. Lordul Mansfield n-ar fi de acord.
N-are ce să se întâmple.
Suntem două familii care ne petrecem timpul împreună.
Desi, dacă ar exista dorinta unei căsătorii,
dragul dvs. sot nu s-ar opune, nu-i asa ?
Au dispărut. Lumea o să creadă că nu are familie.
Lumea o să creadă că îi face curte.
Vedeti cum îmi bate inima ? M-ati cucerit, d-ră Lindsay.
În ciuda protestelor vehemente ale fratelui ?
EI nu poate trece cu vederea originile din partea mamei, eu da.
Ce prostie !
De ce ar trebui să tină cineva cont de asta,
când jumătatea mai bună v-a înzestrat
cu frumusete si privilegii ?
Ce muzică frumoasă !
Sunteti crunt de rafinatä. Hai să vedem de unde se aude !
Sper că stiti cât de mult vă apreciez.
Cum vă apreciez si eu.
Până acum doar am visat un astfel de moment.
Serios ?
Atunci, sper să vă onorati atentiile,
ca să nu mă lăsati să mă fac de râs.
Altfel n-as mai fi un gentleman.
Sunteti un cuceritor, d-Ie Oliver.
- D-Ie Davinier. - D-ră Lindsay.
Ce...
- Ce mă bucur să vă văd ! - Si eu, d-rä Lindsay.
Iertati-mă.
D-Ie Ashford, vi-I prezint
pe dl. Davinier. E fiul parohului nostru de Ia Hampstead.
Un cleric.
Vă urez o seară bună, d-Ie.
Multumesc.
D-ră Lindsay, sunteti singură.
N-am avut ocazia să vă cer scuze înainte să plecati.
- Scuze ? - Pentru tutelă.
Tata nu i-ar fi pus capăt
si nu ar fi trebuit să plecati din Kenwood...
Mi-ar fi transformat viata în iad dacă ar fi stiut că stăm de vorbă.
Am încercat să mă pun Ia curent cu Zong...
Vă cer iertare.
Am încercat să mă pun Ia curent cu Zong.
Ce trist ! Să nu stii care e valoarea unei vieti omenesti...
Ce pret are un negru lipsit de valoare ?
M-ati înteles gresit. Vreau să spun că niciun om nu poate fi considerat o marfă.
Fiintele omenesti nu pot avea pret, căci suntem nepretuiti.
Oameni liberi ori sclavi.
Sunt aici cu alti studenti Ia drept
si încercăm să fortăm companiile de asigurări
să refuze de acum încolo să asigure sclavii de pe nave.
Înseamnă că trebuie schimbată legea.
Cum putem fi un popor civilizat dacă trăim într-o lume barbară ?
- E o nedreptate cumplită. - E mai mult decât atât.
E rusinea unei legi care sprijină
o tranzactie financiară pe baza unei atrocităti.
Adevărat ati grăit.
- N-am mai auzit pe nimeni vorbind asa. - Nici eu pe dvs., d-ră Lindsay.
Ar trebui să vă întoarceti. Se îngrijorează.
La revedere, d-ră Lindsay.
La revedere, d-Ie Davinier.
D-ră Lindsay,
ne consfătuim Ia hanul din Kentish Town,
aproape în fiecare seară.
Bine.
Elizabeth are o fire hotărâtă.
Va avea nevoie de un bărbat care s-o mai potolească.
Nu va fi usor.
Să înteleg că vom face un anunt formal ?
Este o fată splendidă.
Si, neexistând niciun mostenitor bărbat,
Elizabeth si sotul ei
vor mosteni Kenwood si toate pământurile.
Bănuiesc că vă veti gândi si Ia alte posibilităti înainte de a alege.
Lady Mansfield, ce s-a întâmplat ?
Fără un sfant ?
Fără o limbă de pământ sau un siling pe numele ei !
Ai auzit, James ? Nu ajunge doar buna crestere a unei doamne.
Fratele tău are nevoie de o sotie care să-i aducă mai mult pământ
dacă vrea să exercite o influentă politică mai mare ca tatăl tău !
- Si tatăl ei ? - Vicontele de Stormont e un derbedeu.
S-a asezat frumusel Ia Viena cu mama vitregă a obraznicei aceleia si cu noul plod
care va mosteni totul, din câte am auzit.
Nu pot să cred, niciun sfant !
Bine că verisoara ei e bogată !
Cu cât mă uit mai mult Ia ea, o văd tot mai frumoasă.
Are culoarea pielii unui fermier.
James, tu esti primul născut, binecuvântat prin lege să mostenesti averea tatălui tău.
Fii întelegător cu fratele tău. Ca în cazul ghinionistei d-re Murray,
cu o familie bună si buzunarele goale nu ajungi prea departe.
Mabel este sclavă ?
Poftim ?
Mabel este sclavă ?
E liberă si sub protectia noastră.
Ca mine.
Nu e adevărat, Dido.
Si primeste un salariu respectabil.
Cum merge cu recursul cazului fraudulos ?
Fraudulos ?
Cu asigurarea navei. E un caz fraudulos, nu ?
- Depinde cu cine discuti. - Să sacrifici "marfa" ?
Să pretinzi bani de asigurare
fiindcă erau prea bolnavi ca să iei un pret bun pe piată
nu se numeste fraudă ?
Vorbesti în numele meu ?
Încetati, vă rog !
E un subiect vulgar si nu putem discuta despre asta Ia micul dejun.
Am aflat ieri că a venit dl. Davinier în oras.
Nu mă miră că Dido începe să vorbească asa cum vorbeste el.
Scuzati-mă.
Am avut plăcerea să o cunosc pe fata voastră adoptată.
Ati crescut o tânără încântătoare si, desi înteleg că se supune
unor reguli interesante, lasă loc unor nedumeriri.
Introducerea ei în societate are loc într-un moment crucial al procesului.
Parlamentul se teme că situatia familială vă va afecta decizia.
Nu voi permite nimănui să mă influenteze, nici din interior, nici din exterior.
Sunteti cel mai înaltjudecător din tară.
Sunteti considerat omul
care are influenta si puterea de a pune capăt
celui mai mare negot al vremurilor noastre si sănătătii comerciale a acestei tări.
Unii spun că, alături de regele nostru, sunteti cel mai puternic om din Anglia.
Si aceleasi persoane se întreabă cum poate fi drept Marele Lord al Justitiei.
Există reguli care ne impun cum să ne purtăm.
Dacă n-ar fi fost asa,
n-as fi acceptat să-i ofer adăpost fiicei nepotului meu.
Este sânge din sângele lui si al meu
si are tot dreptul să fie crescută pe proprietatea familiei.
Dacă legea dă dreptate proprietarilor de sclavi de pe Zong
Ia fel de netăgăduit cum curge sânge
din neamul Murray prin venele lui Dido Belle,
atunci să fiti sigur că asigurătorii vor fi obligati să plătească.
Vă cred.
As avea un motiv să discutăm si despre o altă chestiune.
Da ?
As dori să strângem legătura între numele Ashford si Mansfield.
Ce s-a întâmplat până Ia urmă, mătusă Mary ? Cu prietenul tău gentleman.
Nu s-a căsătorit niciodată.
A murit anul trecut,
după o boală lungă.
Vai, mătusă Mary !
Scuzati-mă !
Vă caută dl. Ashford, d-ră.
Care domn Ashford ?
Nu trebuie să-ti faci griji. A discutat cu papá.
D-ră Lindsay.
D-Ie Oliver.
Cred,
adică, stiu
că ne potrivim destul de bine.
Tata mi-a cumpărat o functie de căpitan în marină.
Tot restul...
Nu pot să vă ofer titlul de lady Ashford,
căci acel titlu îi revine sotiei fratelui meu.
Ceea ce încerc să spun este...
Este că pot, fără îndoială,
să vă ofer tot ceea ce i se cuvine d-nei Oliver Ashford
si am încredere că veti accepta,
având în vedere că, pentru mine, ar fi un privilegiu,
o onoare dacă ati fi de acord să fiti sotia mea.
Nu văd !
Doamne Dumnezeule !
D-na Ashford.
Eu...
Nu pot...
- Ce faceti ? - Liniste, Elizabeth.
Nu pot să mă gândesc
Ia ceva mai minunat.
Vai ! A zis da.
Mamă, ne-am logodit.
Vai, draga mea !
E un lucru bun, nu-i asa, mamă ?
E minunat !
Dido.
Da ?
Ti-a lăsat vreun mesaj pentru mine ?
Nu, Bette.
Dar sunt sigură că o să-ti trimită vorbă curând.
Cum e, Dido ?
Să fii Iogodită.
Perfect, Bette.
Perfect.
Papá ?
Multumesc.
Azi trebuie să facem multe vizite, Elizabeth.
Nu e usor să cunosti bărbatii cei mai potriviti pentru însurătoare.
N-ar trebui să-I mai asteptăm o zi, două pe dl. James ?
Elizabeth, îti dau un sfat. Nu astepta niciun bărbat.
Vii cu noi, Dido ?
REVOLTA STUDENTILOR LA DREPT ATÂTĂ SUFERINTA ASIGURĂTORILOR
Dido ?
Sunt cu capul în nori în dimineata asta, mamă.
As prefera să mă odihnesc putin, dacă nu te superi.
Vai de mine ! Nu te simti bine ? Tocmai când voiam să anuntăm vestea Iogodnei.
Nu a făcut aprovizionarea cu apă
Tată !
Să-ti văd zâmbetul. Haide !
Harry, am nevoie de ajutorul tău.
- Vreau să mă duci undeva. - Singură, d-ră ?
Nu voi fi singură. Voi fi cu tine.
E trimisă anonim.
Am o listă cu cei care încă nu si-au indicat pozitia.
D-Ie Davinier ?
D-Ie Davinier.
D-ră Lindsay...
Zice că toate documentele navei s-au pierdut.
Dar uitati...
- Am găsit astea în biblioteca lui papá. - Ce sunt ?
Notitele lui în legătură cu jurnalul de bord.
Se pare că i I-a adus un secund, un anume domn Stubbs.
N-am găsitjurnalul de bord, dar uitati-vă Ia însemnările lui papá.
Uitati-vă Ia pozitiile de pe hartă.
Căpitanul Collingwood si oamenii săi au trecut pe lângă opt porturi,
unde ar fi avut ocazia să facă aprovizionarea cu apă.
- Hsuse ! - Dar n-au făcut-o.
Ori n-au vrut s-o facă, ori n-au avut nevoie.
E impresionant.
Poate veti avea ocazia să divulgati aceste fapte, d-Ie Davinier.
Vă veti găsi într-o situatie imposibilă alături de Iordul Mansfield.
Ce alternativă am ?
Veniti să ne plimbăm putin, d-ră Lindsay.
Nu are cine să vă recunoască în spatele hanului.
Nu sunt decât orbi si betivani pe-acolo.
Tata preferă să nu văd suferintele altora,
de parcă m-ar scuti de ele dacă nu Ie-as sti.
Poate în privinta statutului social,
dar nu si a culorii pielii.
Nu ati avut niciodată vreo vină.
Ca în viată, nu arătăm mai bine în tablouri.
Vă temeati.
Mă temeam ?
Să fiti pictată alături de d-ra Murray, iar eu v-am luat în râs.
Mi-e rusine.
Nu trebuie să vă rusinati.
Elizabeth a zis un lucru în drum spre Londra.
"Noi, femeile, suntem doar proprietatea bărbatilor."
Dar m-am gândit că eu am fost binecuvântată să fiu de două ori liberă.
Ca negresă si ca femeie.
- Asa cred si eu. - Să fie oare asa ?
O femeie nu trebuie să se căsătorească chiar dacă are o situatie financiară bună ?
Care e rostul ei pe lume fără un sot alături ?
Pare o prostie: o negresă liberă care râvneste după un stăpân.
Nu e asa
dacă se căsătoreste cu cineva Ia nivelul ei.
Cu adevărat Ia nivelul ei. Un bărbat care o respectă.
Îmi amintesc de ochii tatălui meu.
Erau blânzi, amabili.
- Ca ai dumitale. - Ca ai mei ?
Adică... Aceeasi culoare.
Mi-a arătat multă dragoste, desi I-am cunoscut doar câteva ore.
Si mama ?
Stiu putine despre ea, cu exceptia culorii pielii pe care am mostenit-o.
Măcar stiti că a fost frumoasă.
Mă voi căsători în curând.
Cu dl. Ashford.
A...
E amabil si de familie bună.
Asta... Asta vă doriti ?
Altfel ar trebui să-i iau locul lui lady Mary
si să mă ocup de conac.
Ea e celibatară.
Tata nu credea că o să reusesc să mă căsătoresc cu cineva de rangul meu.
Sunteti mai presus de asa ceva.
As vrea să cred că s-ar căsători cu dvs. si fără să aveti o mostenire,
căci acela ar fi un bărbat care v-ar pretui cu adevărat.
Dacă nu voi găsi niciodată pe cineva atât de potrivit ?
Si de bogat ?
Dacă e potrivit, dar tu nu te simti în largul tău cu el ?
Dido, el mă întelegea.
Când se uita Ia mine, lumea mi se părea mai frumoasă.
Sunt convinsă că tine tot mai mult Ia mine si sunt sigură că îl iubesc si eu.
- Termină ! Nu e dragoste. - Termină tu !
Nici tu nu stii mai mult ca mine despre dragoste, nu-i asa ?
Nu-i asa, Dido ?
Asa e.
Oliver si d-ra Lindsay sunt o pereche ferice.
Ea când ar trebui să primească mostenirea ?
Spuneti-mi, sunteti singurul fiu ?
Am sase frati, d-nă.
Sase ? Iisuse ! Si sunt toti...
Mai mari, d-nă ? Da.
Ia uite cine vine ! Baroneasa cu propria barcă.
Grozav de minunat, lady M !
Fata domniei tale e o priveliste încântătoare.
E cu ursitul ?
- Într-adevăr, d-nă baroneasă Vernon. - Si văd că nu renuntă nici cealaltă.
Câtä afectuozitate !
Trebuie s-o cunoasteti pe d-ra Mansfield. E încă disponibilă.
Mamă, se apropie dl. Vaughn.
M-am informat. N-are casă Ia Londra,
dar are un venit de nu mai putin de 4.000 de sterline pe an.
D-ră Murray. Lady Mansfield.
Sper că vă face plăcere sederea Ia Londra, d-ră Murray.
Foarte mare plăcere.
Mă întrebam dacă mi-ati permite să vă fac o vizită acasă, într-o bună zi.
Vai !
Cu voia domniei sale.
Ne vom pregăti pentru vizită.
D-ră Lindsay.
Nu sunteti Ia vânătoare de sot, nu-i asa ?
Vai de mine, am uitat
că I-ati prins în mreje pe fratele meu.
Spuneti-mi, o să stati cu el si Ia masă sau numai în pat ?
D-Ie James, aveti niste maniere Ia fel de firave ca averea fratelui dvs.
Iar tu esti destul de nesăbuită să te măriti cu el. În schimb,
eu nu mai am nevoie de verisoara ta săracă.
Desi este o companie destul de amuzantă.
- Mă doare, d-Ie ! - Nu s-a mai purtat nimeni grosolan cu tine ?
Nu-mi stă în fire să umblu cu bestiile.
Cum îndrăznesti ?
Simplu.
O să ne distrugi.
O să distrugi toată ordinea familiei noastre.
N-am crezut că mă voi căsători vreodată, dar mătusa mea e hotărâtă.
Dacă ar fi să tin socoteala, n-am întâlnit-o pe d-ra Beresford mai mult
de trei ori.
Nu este dezamăgită că nu vă mai întoarceti în Hampstead ?
Mătusa mea ?
Sunt convins că nici d-ra Beresford nu vrea să se mărite cu mine.
Prefer să fiu o pacoste Ia Londra si să rămân singur
decât să închei o căsătorie nedorită Ia Hampstead.
Unde sunt ceilalti, Mabel ? Nu mai e nicio trăsură.
D-nele si d-ra Murray sunt în vizită, domnule lord.
E si Dido cu ele ?
Cred că da.
Erati un copil curios ?
Foarte. Elizabeth punea întrebările în locul meu.
Draga de Bette.
ESEU - LORDUL MANSFIELD - CAZUL ZONG SI MOARTEA NEGOTULUI BRITANIC
Tata va da verdictul peste câteva zile si...
Mă tem că, în ciuda argumentelor convingătoare, a rămas neclintit.
Nu sunt sigur că vrea să se împotrivească negustorilor.
Sunt cei mai puternici oameni de pe insule
si veniturile lor bănesti ajută Ia prosperarea Angliei.
Orice om care s-ar opune comertului de sclavi
ar fi criticat cu duritate.
Si dacă s-ar opune...
Dacă ar spune acele cuvinte si ar condamna comertul
Marele Lord ai Justitiei Angliei, atunci ar fi imposibil
ca legile sclaviei din Anglia si din coloniile sale să rămână definitive.
Asa e.
N-am nicio veste de Ia el de când am fost Ia Vauxhall, Dido.
Eram sigură că o să anunte logodna, că vorbea serios de data asta.
Înseamnă că nu e un om de cuvânt.
O să te ajut să-ti găsesti un bărbat bun si minunat.
Si
o să-I rog pe tata să-ti dea o parte a mostenirii mele ca zestre.
Ai face asta ?
Bette, orice pentru tine.
Dido,
mi-a trecut prin minte în ultimele zile
că James se cam codeste din cauză că nu sunt avută.
- Mă tem că ai dreptate. - Atunci, îti multumesc.
Bette ?
O să-I rog pe tata să-i scrie imediat lui lady Ashford.
Nu ?
James Ashford nu e un om bun. Nu e potrivit.
Potrivit ?
Fratele bărbatului cu care te vei căsători tu
nu e potrivit pentru mine ?
Nu te doreste, Bette !
Sau, chiar dacă te doreste, o să regreti o astfel de greseală.
Si-a-
Si-a pus mâinile pe mine, Bette, într-un mod grosolan, necioplit.
- De ce spui asta ? - M-a bruscat.
Minti u
- De ce te-as minti ? - Nu stiu.
Nu ti-ai dat seama până acum ? Nu s-ar atinge de tine !
- Bette... - Esti sub nivelul lui !
Sunt sub nivelul lui ?
Da.
' Da l Esti... - Cum ?
- Spune-mi cum sunt, Bette ! - Esti...
Esti un copil nelegitim !
Nu te-ai întrebat niciodată de ce nu ti se permite să mănânci cu oaspetii ?
Mama si tatăl meu nu s-au căsătorit, asa e.
Dar tatăl meu m-a recunoscut drept copilul lui.
În schimb, tatăl tău refuză să-ti legitimeze statutul,
de aceea esti săracă.
De aceea nu eu sunt cea care e sub nivelul d-lui James. Nu eu !
Ho !
- Papá ! - Acest om are ambitia de a te avea.
Vei îndura rusinea si-ti vei risca pozitia în societate alături de un om fără nume,
care-I va păta pe al tău si îti va strica reputatia.
Sunt extrem de jignit de descrierea succintă a caracterului meu, fără să mă cunoasteti.
- Cu ce drept ? - Am toate drepturile.
Nu până când nu încetati să judecati lumea în baza unei ierarhii
si începeti să-i vedeti pe oameni ca pe oameni.
Fiinte omenesti care gândesc si simt exact Ia fel ca voi.
E o doamnă în Belsize care vă asteaptă să vă căsătoriti.
Nu, e mătusa mea ambitioasă în Belsize
care, Ia fel ca domnia voastră, crede că bogătia si reputatia
sunt pilonii fericirii
si dispretuieste dragostea de parcă ar fi creatia diavolului !
- Vorbiti de dragoste... - Da ! Da...
O iubesc !
O iubesc din sträfundurile sufletului !
Du-te, John.
Nu meriti să fii tratat asa.
Căpitanul Sir John Lindsay nu s-ar fi purtat asa.
Nu s-ar fi purtat asa fiindcă nu e de fată !
Îti distrugi sansele cu singurul bărbat care te-a băgat în seamă.
Asta vrei ?
Parazit arogant !
Îi umple capul cu idealuri inutile. Vrea să facă lumea mai bună.
Iar campania lui copilăroasă accentuează si mai mult batjocura Ia adresa mea
din acele manifeste vrednice de dispret.
Iar acum, ca un sfânt ce nu poate fi mustruluit...
Si tu ai spus ceva asemănător pe vremuri...
Că vrei să schimbi lumea.
Cu mult înainte de a intra Ia Cameră, desigur.
Sfidător, cu principii,
însetat după un loc consolidat în Establishment.
- Dar prea radical pentru ei. - N-am încălcat niciodată regulile.
Ai devenit suficient de puternic să impui reguli noi.
Am simtit că mă iubeai deja
când ti-am dat mâna.
Fără îndoială, era un aranjament bun,
dar nu cred că m-as fi căsătorit cu un gentleman
fără să percep acea scânteie în ochii lui.
Fără să stiu, în sinea mea, că mi se opreste inima în loc
de câte ori mă priveste.
Este posibil ca nici măcar tu
să nu te poti opune schimbării, dragul meu.
Uneori nu te poti opune fiindcă esti o parte a schimbării.
O iubesti ?
De parcă am fi făcut-o noi.
De aceea
nu vreau s-o văd înjosindu-se.
Nepoata marchizului de Winchester.
DI. James Ashford se va căsători cu nepoata marchizului de Winchester.
Scrie aici.
Viitoarea ta soacră va fi în al nouălea cer, Dido.
Să nu îndrăznesti să spui ceva !
Nu spun nimic.
De ce...
De ce fac mereu asa ?
Cine, Bette ?
Bărbatii.
Pleacă si nu se mai întorc.
Te-am văzut cu dl. Davinier,
Ia grădină.
N-ai spus nimic.
Voiam să-mi spui tu.
Să ai încredere în mine.
Ar fi trebuit.
Stii...
Dacă as putea alege,
as alege omul pe care îl iubesc.
Sper să merite.
Nu am obiceiul de a cere explicatii mai mult de două ori,
dar, în această ocazie, vă rog să mă iertati.
- Nu are rost să repetăm. - Atunci, să vedem dacă am înteles corect.
Pupila voastră, o pupilă mulatră...
- Ajunge l - Nu e adevărat, doamnă ?
A cărei obârsie nefericită am avut bunăvointa să o iertăm,
a hotărât că nu mai vrea să se căsătorească cu fiul meu,
un gentleman si un ofiter ?
De ce,
d-ră Lindsay ?
Credeti că eu am o nevoie mai mică de a asigura bunăstarea si viitorul fiului meu ?
- A rămas fără limbă ? - Am limbă, d-nă.
Desi a domniei voastre explică clar de ce nu mă căsătoresc cu fiul dvs.
Obârsia mea vi se pare nefericită,
desi eu nu pot pretinde că am suferit nici pe departe
cât au suferit cei cu care mă asemăn.
Nefericirea mea ar fi să intru într-o familie
care m-ar accepta ca pe o rusine,
asa cum mi s-a cerut mie să port rusinea mamei mele.
Nelegiuirea ei a fost că s-a născut neagră,
iar eu sunt dovada vie a acestei nelegiuiri.
Având în vedere că nu-mi doresc s-o neg pe ea cum nu-mi doresc să mă neg pe mine,
o să mă scuzati dacă îmi doresc un sot
care nu va considera necesar si binevoitor
să îmi "ierte" obârsia.
Va fi expus Ia Kenwood.
Chiar asa ?
De ce te miră ?
Cum să nu mă mire ?
- Ce citesti ? - Un scriitor pe nume Thomas Day.
E despre un sclav care s-a hotărât să se căsătorească cu o englezoaică.
O voce a oamenilor...
A oamenilor ca mama mea,
care nu sunt auziti.
Te regăsesti în această carte ?
Nu stiu unde să mă mai regăsesc.
Ce vrei, Dido ?
Ce anume cauti ?
Am stabilit orice regulă conventională
în asa fel încât tu să stii exact unde ti-e locul,
si, totusi, se pare că nu-ti ajunge.
Si dacă n-ar fi existat o regulă ?
Dacă n-ar fi existat regula care să-ti permită să mă accepti ?
M-ai fi dus înapoi în mahala ?
Esti curajos.
Când este vorba de chestiuni în care crezi, nu te interesează ce spune societatea.
Încalci toate regulile atunci când contează. Eu sunt dovada acestui lucru.
O dovedeste si tabloul ăsta.
Uitati-vă Ia ei, gata să sară unul Ia beregata celuilalt.
Cum Dumnezeu au ajuns quakerii ăstia aici ?
Sunteti un om curajos să negociati ultimele conditii în ajunul verdictului.
În sfârsit, veti vorbi. Dacă va fi distrusă Anglia, vom da vina pe domnia voastră.
Nu doar religia ne apără moralitatea.
Sigur că nu. Există responsabilitatea fiecăruia.
Si dacă nu există, legea nu are un cuvânt de spus ?
Tribunalul si parlamentul nu au datoria să sprijine si să creeze legile
care ajută Ia progresul moralitătii noastre, nu Ia regres ?
Dacă nu să ne apere de ceilalti, măcar să ne apere de noi însine.
Legile care ne permit să înjosim natura umană nu sunt legi.
Sunt cadre juridice care încurajează crimele.
Nu mă interesează dacă tu, ca individ, esti lipsit de caracter sau de constiintă.
Dar o tară a cărei legi doar sanctionează, dar nu controlează
barbarii care se află printre cetătenii săi, e o tară fără sperantă.
De ce tineti asa de mult ?
Domnul meu, v-am văzut notitele !
Dacă voiau să se aprovizioneze cu apă, ar fi putut s-o facă.
Le-a luat Dido.
Domnule ! Dacă le dati câstig de cauză negustorilor,
dati o formă legală dreptului de asigurare a mărfurilor omenesti.
Asa este.
Porneste !
Atunci să stiti că, atunci când nu veti mai fi,
îi veti lăsa mostenire d-rei Lindsay
o lume în care ea ar putea valora mai mult moartă decât vie.
D-ra Lindsay nu e sclavă.
Prin gratia Domnului !
- Nu e vorba de d-ra Lindsay aici ! - Ba da.
E vorba de noi toti.
E vorba despre tot. Despre tot ce este important.
D-Ie Davinier,
lumea e un loc devastator.
Trebuie să învătati să vă ascundeti emotiile
dacă doriti să evitati ca preocupările juridice
si afective să vă distrugă.
Bine ai venit, John !
Liniste în sală ! Liniste !
Curtea de Apel a Băncii Regelui, cazul Gregson contra Gilbert.
Mă aflu azi, aici,
pentru a da verdictul în anumite chestiuni
care mi-au fost încredintate de Curtea de Primă Instantă,
în cazul navei Zong cu sclavi.
Ce drăgut din partea dvs. că ati venit, d-Ie Vaughn.
De-abia asteptam să vă arăt crizantemele mătusii Mary.
Cu mare plăcere, d-ră Murray.
Poti veni si tu, mamă.
Mătusă Mary ?
Dacă marfa cu sclavi a fost aruncată peste bord ca o necesitate
pentru a salva echipajul si marinarii de Ia o moarte sigură,
când erau amenintati să piară din cauza lipsei apei,
în urma unei călători indelungi.
- Nu, n-o mai fac. - Atunci, lasă-mă pe mine să tin hăturile.
Am să fiu cât se poate de clar.
Lipsa apei de pe o navă dă nastere unei situatii foarte periculoase:
răzvrătirea sclavilor însetati si ostili
si sarcina imposibilă
de a împărti rezervele tot mai mici de apă cu cei rămasi în viată.
Aceste conditii reprezintă o amenintare gravă a vietii marinarilor.
Iar, în aceste împrejurări,
legea noastră este transparentă si fără echivoc.
Aruncarea peste bord a mărfii cu sclavi este legală !
Si obligă asigurătorii să plătească pagubele.
Nu !
Liniste în sală !
D-lor, liniste în sală !
Totusi,
nu acestea au fost împrejurările Ia bordul navei Zong.
Sclavii nu au fost aruncati în mare din lipsa proviziilor de apă.
Există dovezi care demonstrează că nava a trecut pe lângă opt porturi,
fără să se oprească pentru a reface proviziile de apă.
Am descoperit că sclavii
au fost aruncati peste bord si ucisi deoarece proprietarii navei Zong
au ales o modalitate înghesuită de transportare a sclavilor.
Cunosteau riscurile fiindcă acest mod de a transporta
sclavii duce la răspândirea bolilor printre acestia.
Boli care făceau ca sclavii de pe Zong să fie imposibil de vândut.
Liniste în sală ! D-lor, liniste !
Nu este legal
să arunci în apă vieti omenesti, de pe o navă,
pentru a beneficia de despăgubiri de Ia asigurători.
Indiferent dacă e vorba de viata cailor,
a fiintelor omenesti, a sclavilor sau a altora,
nu este legal
si nu este corect.
Este clar că s-a comis o fraudă
pretinzându-se o sumă de asigurare pentru niste sclavi care au fost înecati
doar pentru a obtine un beneficiu financiar.
După părerea mea,
statutul de sclav
este atât de odios,
încât nu poate fi justificat în niciun fel.
Să se facă dreptate
de-ar fi să piară lumea.
Mă pronunt în favoarea asigurătorilor
si resping hotărârea primei instantei.
Toată lumea, în picioare !
Nu poti să dai vina pe dl. Davinier.
Am venit astăzi din proprie initiativă.
Sunt convins, Dido.
D-Ie, m-a inspirat decizia domniei voastre de azi.
Nu mai e cale de întoarcere.
Va judeca istoria dacă optimismul dumitale este justificat.
Sunteti un om dintr-o bucată.
Încerc să fiu.
Nu m-am răzgândit. Se va mărita cu un gentleman.
Si dl. Davinier nu e un gentleman ?
- Ba cum să nu. - Simt afectiune pentru el, tată.
De aceea trebuie să aibă o ocupatie cum se cuvine.
Nu-mi doresc altceva decât să fiu sotia lui.
D-Ie Davinier, să veniti în biroul meu mâine dimineată.
Îmi puteti da o mână de ajutor în câteva chestiuni.
- Cum spuneti ? - Si, dacă vi se pare o idee bună,
as dori să vă ajut să intrati în colegiile de jurisconsulti.
Cred că este o idee foarte bună, domnul meu.
Să fie adevărat ?
Desigur. Vede ce văd si eu. A vorbit clar...
Nu.
Nu, ci că simti asta pentru mine ?
Că vrei să fii sotia mea ?
Căci nu-mi imaginez viata fără tine.
Te iubesc
pentru tot ceea ce esti
si cu tot
ceea ce sunt.
DIDO SI JOHN S-AU CĂSĂTORIT SI AU AVUT DOI COPII.
CAZUL ZONG A FOST UN PAS ÎNAINTE SPRE ABOLIREA SCLAVIEI.
ELIZABETH MURRAY S-A CĂSĂTORIT SI A AVUT TREI COPII.
TABLOUL LUI DIDO SI ELIZABETH A FOST EXPUS ÎN CASA KENWOOD PÂNĂ ÎN 1922.
ASTĂZI, TABLOUL SE AFLĂ LA PALATUL SCONE, ÎN SCOTIA.
LOCUL DE NASTERE AL LORDULUI MANSFIELD.
ÎN MEMORIA SELINEI JONES SI A LUI KWAME NYAME ASANTE
Traducere Aurelia Costache
SubRip: DISTEL Subs Team
Adaptarea Bubuloimare